81.
desvergonyiment
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Manca de vergonya. Condició de desvergonyit. Paraula o acte propi d'una persona desvergonyida. [...]
|
82.
espardenyada
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Cop donat amb una espardenya. Paraula o frase incorrecta dels valencians en parlar castellà. [...]
|
83.
logo-
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Forma prefixada del mot gr. lógos, 'paraula', 'discurs'. Ex.: logorrea, logopeda, logògraf. [...]
|
84.
-logia
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Forma sufixada derivada del mot gr. lógos, 'paraula', 'discurs'. Ex.: tautologia, zoologia, geologia. [...]
|
85.
expuntuar
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Invalidar (una lletra, una paraula o una frase d'un manuscrit) posant-hi punts a sota. [...]
|
86.
indiscret -a
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Mancat de discreció. Un home indiscret. Una paraula indiscreta. Una curiositat indiscreta. Una pregunta indiscreta. [...]
-logia
[LC] Forma sufixada derivada del mot gr. ![]() |
87.
malsonant
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Que sona malament, que ofèn les orelles de la persona que escolta. Una paraula malsonant. [...]
|
88.
paralàlia
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Pertorbació en la facultat d'expressar el pensament amb la paraula o amb sons articulats. [...]
|
89.
brutícia
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Allò que lleva la netedat, la puresa, de quelcom. Carrers plens de brutícia. No es treu la brutícia de les ungles. Paraula, acció, bruta, indecent, deshonesta. No diguis brutícies. Ha comès brutícies inexplicables. Calamarsa, pedra. Torna a fer fred: deu haver [...]
|
90.
verbal
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Relatiu a la paraula. Art verbal. Que es fa de paraula i no per escrit. Una crítica verbal. Una ordre verbal. Una promesa verbal. Un contracte verbal. Un procés, un judici, verbal. Relatiu o pertanyent al verb. Una forma verbal. Un sintagma verbal. Deverbal. [...]
|