1.
rebotre
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Botre contra una cosa després d'haver botut contra una altra. La pilota va rebotre contra la paret, a la paret. Llançar, repel·lir (una cosa) de manera que vagi a botre, a pegar contra una altra. [...]
|
2.
rebotre
Font
Verbs conjugats
El verb que heu cercat es conjuga com batre.
[...]
|
3.
rebotre
Font
Diccionari català-castellà d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
v intr 1 rebotar. La pilota reboté contra (o a) la xarxa, la pelota rebotó contra (o en) la red. v tr 2 arrojar, lanzar. Va rebotre els llibres contra la paret, arrojó los libros contra la pared. [...]
|
4.
rebotre
Font
Diccionari de sinònims Franquesa d'Enciclopèdia Catalana (2a edició)
rebotar retopar botreo botar(->) Manuel Franquesa i Enciclopèdia Catalana [...]
|
5.
rebot
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Acció de rebotre. Moviment de la pilota després d'haver estat colpejada i d'haver botat en alguna superfície. Tornar un rebot. de rebot Rebotent, venint de rebotre. La pedra em va tocar de rebot, primer va tocar la paret, i després, botent, a mi. Tornar una pilota de rebot [...]
|
6.
rebotar
Font
Diccionari català-castellà d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
v intr 1 → rebotre2 esport hacer rebotar la pelota. Ha rebotat molt bé, ha hecho rebotar muy bien la pelota. [...]
|
7.
botar
Font
Diccionari català-castellà d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
v intr 1 [botre] botar, saltar. 2 [rebotre] botar. 3 [fer el bot una criatura] hacer pucheros. 4 [fer l'ofès] darse por ofendido. 5 fer botar [fer saltar] hacer saltar. 6 fer botar [fer rebotre] botar. Feia botar la pilota, botaba la pelota. v tr 7 saltar. Botar una tanca, saltar una valla. 8 [...]
|
8.
botre
Font
Diccionari de sinònims Franquesa d'Enciclopèdia Catalana (2a edició)
saltar. botaro botejar rebotre, tornar a botre. saltironar Manuel Franquesa i Enciclopèdia Catalana [...]
|
9.
botre
Font
Diccionari català-castellà d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
v intr 1 [algú] botar, saltar. 2 [una pilota, un cos elàstic] botar. 3 fig saltar. Va botre quan li feren retret del seu deute, saltó cuando le reprocharon su deuda. 4 fer botre [fer saltar] hacer saltar. 5 fer botre [fer rebotre] botar. Fes botre la pilota, bota el balón. [...]
v intr 1 [algú] botar, saltar. 2 [una pilota, un cos elàstic] botar. 3 fig saltar. Va botre quan li feren retret del seu deute, saltó cuando le reprocharon su deuda. 4 fer botre [fer saltar] hacer saltar. 5 fer botre [fer rebotre] botar. Fes botre la pilota, bota el balón. ![]() |
10.
rebotar
(castellà)
Font
Diccionari castellà-català d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
v intr 1 rebotar, rebotre. La pelota rebotó en la pared, la pilota va rebotar a la paret. v tr 2 p fr [un clavo] reblar. 3 p fr [los paños] pentinar a repel. 4 p fr [rechazar] rebotre. 5 fam enutjar, irritar. v pron p fr 6 [un color] alterar-se. 7 [irritarse] enutjar-se, alterar-se. [...]
|