1.
consolar
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Alleujar la pena, el dolor, (d'algú). Consolar els afligits. Benaventurats els qui ploren perquè seran consolats. La presència del seu amic el consolà. Consolar algú d'una desgràcia. Donar el condol (a algú). Va anar a consolar-lo per la mort del seu germà. [...]
|
2.
consolar
Font
Verbs conjugats
El verb que heu cercat es conjuga com cantar.
[...]
|
3.
consolar
(castellà)
Font
Diccionari castellà-català d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
[Se conjuga como: acordar] v tr 1 consolar. Consolar a los afligidos, consolar els afligits. v pron 2 consolar-se. [...]
|
4.
consolar
Font
Diccionari català-castellà d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
v tr 1 consolar. Consolar els afligits, consolar a los afligidos. 2 [donar el condol] dar el pésame. v pron 3 consolarse. 4 conformarse. Consolar-se amb un tros de pa, conformarse con un trozo de pan. [...]
|
5.
consolar
Font
Diccionari de sinònims Franquesa d'Enciclopèdia Catalana (2a edició)
conhortar confortar reconfortar dulcificar(una pena, etc.) endolcir(un dolor, etc.) Manuel Franquesa i Enciclopèdia Catalana [...]
|
6.
consolatiu -iva
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Que té la virtut de consolar. [...]
|
7.
consol
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Acció de consolar o de consolar-se; l'efecte. El consol dels seus amics el confortà. Allò que consola. He tingut el consol de reveure'l. És un consol de veure que encara hi ha gent complidora. Plorar sense consol. Donar consol. Tu ets el meu consol en aquesta soledat. tenir mal [...]
|
8.
despenar
(castellà)
Font
Diccionari castellà-català d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
v tr 1 consolar, conhortar. 2 fig i fam [matar] carregar-se pron, pelar. [...]
|
9.
conhortar
Font
Diccionari català-castellà d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
v tr 1 consolar, confortar. v pron 2 conformarse, contentarse, consolarse. Ja es conhorta amb la meitat, ya se conforma con la mitad. [...]
v tr 1 consolar, confortar. v pron 2 conformarse, contentarse, consolarse. Ja es conhorta amb la meitat, ya se conforma con la mitad. ![]() |
10.
consuelo
(castellà)
Font
Diccionari castellà-català d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
m 1 [acción y efecto de consolar] consol. 2 [cosa que consuela] consol. La música es su único consuelo, la música és el seu únic consol. [...]
|