81.
es 1
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
per a denotar que l'acció expressada pel verb és deguda a una persona indeterminada. Es va sentir un soroll estrany. Es van sentir uns crits esgarrifosos. És emprat per a denotar que l'acció expressada per un verb transitiu recau sobre la persona o la cosa designades pel subjecte [...]
|
82.
pronom
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
, indefinits, neutres. Mot d'aquesta categoria. pronom afix Pronom feble unit al verb. pronom feble Pronom inaccentuat que va immediatament al davant o al darrere del verb. pronom fort Pronom accentuat que ocupa la posició de subjecte o de complement. pronom personal Pronom que es refereix a la [...]
|
83.
adjuntar
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Fer anar o estar adjunt. Vaig adjuntar a la meva carta la carta del mestre. Li van adjuntar dos col·laboradors. Adjuntar un adjectiu a un substantiu, un pronom feble a un verb. En inform., afegir (un fitxer o un document) a un missatge que s'envia a través d'internet. [...]
|
84.
com 2
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Generalment seguit de que, denota causa. Com que estic cansat, me'n vaig a jeure. Com és tan tard, no estranyeu que ens n'anem: no podem esperar-nos més. Precedit d'un verb de percepció com sentir, oir, veure o mirar, introdueix una proposició completiva. He sentit [...]
|
85.
encarnar
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Revestir d'una forma corporal, especialment d'una forma humana. Déu encarnà son fill. El Verb s'ha encarnat. Personificar 2 . Luter encarna l'esperit de la Reforma. Entrar dins la carn. Se li ha encarnat una ungla. Una ferida, posar carn nova. Pintar del color de la carn. [...]
|
86.
genitiu
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Cas de la declinació de llengües com ara el llatí o el grec que expressa principalment una relació de possessió, pertinença, origen d'acció, etc. Cas genitiu. genitiu absolut Construcció grega constituïda per un substantiu declinat en genitiu i un verb [...]
|
87.
me
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Forma que revesteixen l'acusatiu i el datiu del pronom de primera persona jo, quan, no seguint-lo immediatament algun dels dos pronoms febles hi i ho, es troba immediatament darrere un verb acabat en consonant o u o davant un altre pronom feble. Escriu-me. Empeny-me. No me la prenguis. Dona-me'l. [...]
|
88.
pacient
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
qual recau l'acció que expressa el verb. [...]
|
89.
subcategoritzar
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
més arguments). El verb córrer subcategoritza un argument agent. [...]
subcategoritzar
![]() |
90.
't
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Forma que revesteixen l'acusatiu i el datiu del pronom de segona persona tu quan, no seguint-lo un segon pronom feble, va immediatament darrere un verb acabat en vocal altra que una u feble, o un pronom acabat en vocal. Posa't el vestit de mudar. Se't treu de sobre. [...]
|