31.
repartidor 2 -a
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Que es pot repartir fàcilment, que fa de bon repartir. Un pastís molt repartidor. Que cal repartir. Lloc on és repartida una cosa. Departament d'una casa, d'un convent, etc., on hi ha preparats els plats i els aliments que s'han de treure a la taula. [...]
|
32.
monja
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Religiosa d'algun dels ordes monàstics aprovats per l'Església. Fer-se monja. Un convent de monges. Espurnes petites d'un paper que es crema. Milana 2. Mongeta. [...]
|
33.
enclaustrar
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Tancar (algú) en un claustre, un convent o un monestir. Tancar-se, recloure's. Es va enclaustrar a casa tot el mes de maig per preparar els exàmens finals. [...]
|
34.
mendicant
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Que mendica. Un orde mendicant. Una casa on eren recollits els pobres i els mendicants. Que pertany a un orde mendicant. Un frare mendicant. El convent dels mendicants. [...]
|
35.
prior priora
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Persona que governa un convent. Prelat que, en algunes comunitats, és de categoria inferior a l'abat. Capellà que té cura d'un hospital, d'una casa de misericòrdia, etc. prior d'una confraria Majordom 2. [...]
prior priora
![]() |
36.
servita
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Membre de l'orde dels servents de Maria, fundat a Itàlia al segle xiii. Convent dels servites. Relatiu o pertanyent a l'orde dels servents de Maria. Monja servita. La primera comunitat servita es va establir a Florència. [...]
|
37.
pitança
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Ració de menjar que es dona en els establiments de beneficència. Anaven al convent els dies de pitança. Menjar² 1 . Que no ens falti la pitança! Tassa gran de terra cuita de color groc, usada per a posar vi. [...]
|
38.
ecònom ecònoma
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Persona encarregada d'administrar, en certs establiments, en cases importants, etc. L'ecònom d'un convent. Ecònom dels beneficis vacants. El qui serveix un ofici eclesiàstic en lloc del titular. Sacerdot destinat a una parròquia pel bisbe perquè faci les funcions del rector [...]
|
39.
dot 1
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
Aportació voluntària de béns que fa la muller al marit orientada al sosteniment de les càrregues del matrimoni. Un bon dot. Aportar en dot. Allò que aporta al convent una noia que es fa monja. Qualitat amb què la naturalesa ha adornat algú. El talent és un [...]
|
40.
religiós -osa
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
instituts religiosos. Els hàbits religiosos. Persona que ha professat en un institut religiós. Va celebrar la missa un religiós carmelità. Un convent de religioses de clausura. [...]
|