21.
persona
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
jurídica Entitat amb capacitat jurídica reconeguda i, doncs, subjecte de drets i obligacions. persona social Persona humana en tant que, pel fet mateix de néixer, tendeix a l'associació i a l'encontre amb els altres per tal de cobrir les necessitats materials i de comunicació. [...]
|
22.
conclusió
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
conclusió. Jo us he posat les premisses: vós, ara, traieu-ne la conclusió. en conclusió Considerat tot, doncs. En conclusió, caldrà que hi anem. Punts, tesi, que en els estudis públics hom sostenia contra les objeccions de l'adversari. En dret, resum del que demana el [...]
|
23.
avall
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
avall cercant una font. de... en avall [o de... per avall] Un poc menys de. A la caixa hi havia de cent euros en avall. Exclamació amb què s'indica que s'ha donat una solució simple i definitiva a una situació complicada. Doncs si no vol venir, avall, que es quedi a [...]
|
24.
Com es diu 'por lo tanto' en català?
Font
Fitxes de l'Optimot
Per indicar que una cosa segueix com a resultat d'una altra esmentada abans, es poden fer servir diversos adverbis i locucions. Per exemple, per tant, així, doncs, en conseqüència, així doncs, etc.
També va venir el teu germà? Així, hi éreu tots.
Ja ha arribat el tren. Per tant, puc marxar cap a [...]
|
25.
bé 2
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
bé verbalment, bé mitjançant un contracte. doncs bé V. doncs. si bé V. si4. per bé que [o bé que] Encara que. Hi ha quatre formes diferents per bé que normalment només se'n diferencien tres. Els ornaments es fan amb pigments vermells, per bé que [...]
|
26.
jugar
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
canons. En aquest afer, hi juguen moltes influències estrangeres. Fer jugar un ressort. jugar una mala passada Fer una jugada, una mala jugada, a algú. Fer, executar, (un joc o una partida d'un joc). Jugar una partida d'escacs. Dius que tinc bon joc? Doncs, mira: no sé com jugar-lo [...]
|
27.
si 4
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
ho encerta, tu tampoc no ho endevines sempre. Serveix per a reemplaçar un que darrere el que que introdueix el segon terme d'una comparació. És millor que vinguis que si et quedaves a casa. si, doncs Expressa l'única condició en què una cosa pot deixar d'ésser, [...]
|
28.
riure 1
Font
Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (2a edició)
—Tu t'ho prens rient. —Doncs, com vols que m'ho prengui? Plorant? No prendre's seriosament alguna cosa. Ric de la teva por. No riguis: el perill és imminent. Començar a rompre's la tela, les sabates, etc., a conseqüència de l'ús excessiu o de la mala qualitat del [...]
riure1
![]() |
29.
'somiar' o 'somniar'?
Font
Fitxes de l'Optimot
El verb corresponent a 'tenir un somni' o 'veure en somni' té dues formes possibles: somiar i somniar. Així doncs, es poden fer servir indistintament:
He somiat/somniat que me n'anava de viatge a Tasmània.
[...]
|
30.
Imperfet de subjuntiu del verb 'saber' / 'sapigués' o 'sabés'?, 'sapiguéssim' o 'sabéssim'?
Font
Fitxes de l'Optimot
Les formes de l'imperfet de subjuntiu del verb saber són les següents:
sabés
sabessis
sabés
sabéssim
sabéssiu
sabessin
Cal evitar, doncs, les formes sapigués, sapiguessis, etc., originades per analogia amb altres verbs que fan l'imperfet de subjuntiu acabat en -gués.
[...]
|