1.
fatigar
(castellà)
Font
Diccionari castellà-català d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
v tr 1 fatigar, cansar. Este ejercicio le fatiga mucho, aquest exercici el fatiga molt. 2 [importunar] cansar, molestar. v pron 3 fatigar-se, cansar-se, lassar-se. Se ha fatigado mucho corriendo, s'ha fatigat molt corrent. [...]
|
2.
cansar
(castellà)
Font
Diccionari castellà-català d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
v tr 1 [causar cansancio] cansar, fatigar. Coser cansa la vista, cosir cansa la vista. 2 fig [aburrir] cansar, avorrir. Tantas bromas cansan, tantes bromes cansen. v pron 3 cansar-se, fatigar-se. [...]
|
3.
reventar
(castellà)
Font
Diccionari castellà-català d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
rebentar. Han reventado el globo, han rebentat el globus. 6 fig i fam [fatigar] rebentar. 7 fig i fam [fastidiar] rebentar. Me revienta el tener que hacer esto, em rebenta haver de fer això. 8 fig [una obra de teatro] rebentar. v pron 9 rebentar-se. 10 [absceso] rebentar-se. 11 [de cansancio] rebentar-se. [...]
|
4.
moler
(castellà)
Font
Diccionari castellà-català d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
v tr [Se conjuga como: morder] 1 moldre, molinar. 2 fig [cansar] moldre els ossos, cruixir, capolar, fatigar. 3 [a golpes, a palos] baldar, deixar baldat, carregar. Le molieron a palos, el van baldar a cops (o carregar de cops). 4 [la caña de azúcar] premsar. [...]
|
5.
cargar
(castellà)
Font
Diccionari castellà-català d'Enciclopèdia Catalana (4a edició)
, el tanc pot contenir dos mil litres. 11 fig carregar. Estar cargado de dinero, estar carregat de diners. 12 fig i fam [fatigar, molestar] carregar, cansar, molestar. 13 fig i fam carregar. Me han cargado el trabajo más pesado, m'han carregat la feina més feixuga. 14 [atribuir] carregar. Me cargaron [...]
v tr 1 [una mula, una barco, etc] carregar. Cargar balas de algodón en un barco, carregar bales de cotó en un vaixell. Cargar un camión de gravilla, carregar un camió de grava. 2 [un arma de fuego] carregar. 3 carregar. Cargar la estilográfica, carregar l'estilogràfica. 4 mar [las velas] carregar. 5 [gravar] carregar, gravar. 6 [un peso] fer bon [pes]. 7 [aumentar] carregar. Cargar los precios, carregar els preus. 8 heràld carregar. 9 [poner demasiado] carregar. Cargar un guiso de especias, carregar un guisat d'espècies. 10 poder contenir, tenir una cabuda de. El tanque carga dos mil litros, el tanc pot contenir dos mil litres. 11 fig carregar. Estar cargado de dinero, estar carregat de diners. 12 fig i fam [fatigar, molestar] carregar, cansar, molestar. 13 fig i fam carregar. Me han cargado el trabajo más pesado, m'han carregat la feina més feixuga. 14 [atribuir] carregar. Me cargaron las culpas, em carregaren les culpes. 15 [naipes] matar. 16 fam [suspender] escabetxar, carbassejar, donar carbassa. 17 cargar algo en cuenta econ carregar quelcom en compte. v intr 18 [el viento, la tempestad] intensificar-se pron. La tempestad cargó hacia el puerto, la tempesta s'intensificà cap al port. 19 [llevar] carregar tr. He tenido que cargar con el paquete todo el rato, he hagut de carregar el paquet tota l'estona. 20 mil [atacar] carregar. La policía cargó contra los manifestantes, la policia carregà contra els manifestants. 21 [gravitar] carregar. Toda la bóveda carga en los arcos, tota la volta carrega en els arcs. 22 [recaer] carregar, recaure. Toda la responsabilidad carga sobre nosotros, tota la responsabilitat carrega sobre nosaltres. 23 [apechugar] carregar tr. Yo cargaré con las culpas, jo carregaré les culpes. 24 [arramblar] arreplegar tr. En las excursiones carga con todos los fósiles que encuentra, en les excursions arreplega tots els fòssils que troba. 25 [aprovisionarse] omplir-se pron, abarrotar-se pron. No conviene cargar de géneros estampados, no convé omplir-se de gèneres estampats. 26 [comer, beber demasiado] carregar. 27 [dar fruto] espletar. Este año han cargado los manzanos, enguany han espletat les pomeres. 28 gram [el acento] recaure. v pron 29 [el cielo, el tiempo] carregar-se. 30 carregar-se. Cargarse de paquetes, carregar-se de paquets. 31 fam [romper] trencar tr, fer malbé, espatllar tr. Se ha cargado la lámpara del comedor, ha trencat el llum del menjador. 32 [encargarse] carregar tr. Nos hemos cargado nosotros todo el trabajo, hem carregat nosaltres tota la feina. 33 fam [matar] pelar tr, escabetxar tr. 34 [hartarse] carregar-se, empipar-se. Me estoy cargando y no podré contenerme, em vaig carregant i no em podré contenir. 35 [amostazarse] emmurriar-se, picar-se. 36 [el cuerpo] inclinar-se. ![]() |